Ако бях вълшебник...
Златина Стефанова - авторката на рубриката "Гласът на младежта", ще сподели с нас вижданията си за света, чрез една нестандартна тема. Какво би направила, ако имаше способността да прави вълшебства и каква е магията на живота, ще научим от новата й статия. Златина е на 17 години, 11-класничка във Финансово - стопанска гимназия "Васил Левски" - Добрич.
![Ако бях вълшебник...](https://www.dobrichonline.com/uploads/images/placeholder.png)
Ако бях вълшебник...
Вълшебниците се срещат най-често в детските приказки, които четем, когато сме малки деца. Тогава ние вярваме във вълшебствата и вълшебните пръчици. За жалост, когато пораснем спираме да вярваме в тази илюзия и до някъде сме дори разочаровани, че не можем да получим това, което искаме чрез една пръчица.
Вълшебниците се срещат най-често в детските приказки, които четем, когато сме малки деца. Тогава ние вярваме във вълшебствата и вълшебните пръчици. За жалост, когато пораснем спираме да вярваме в тази илюзия и до някъде сме дори разочаровани, че не можем да получим това, което искаме чрез една пръчица.
Преди няколко дни ми хрумна налудничева мисъл – какво бих направила, ако бях вълшебник. Признавам си, че е доста странна мисъл за една седемнадесетгодишна тийнейджърка. Истината е, че ако бях магьосничка, щях да направя много прекрасни постъпки. Първата ми цел щеше да е да направя хората по-добри към самите тях. Често всички се самокритикуват и неуважават. Няма как да си добродушен към околните, ако не си към себе си. Научишил ли се да си щедър към самия себе си, ще си такъв и към другите. Тъй като вече съм писала статия за добротата, ще наблегна на нещо друго.
Ако бях вълшебник щях да направя живота по-лесен. Бих премахнала страданието, разочарованието, предателството и фалшивите хора. Бих оставила само усмивките и смеещите се от радост лица на хората. Звучи прекрасно, нали? Хубаво е, но същевременно нещо липсва. Представете си една красива картина, но без рамка. Хубавата картина са щастливите хора, а рамката е страданието. За жалост без него не може. Както всичко по света и страданието има своя положителна страна.
Болката ни прави по-силни и ни научава да оценяваме и най-малкото щастие.
Трябва да знаете, че ако днес ви се случва нещо лошо, то е защото утре ще ви се случи нещо хубаво! В живота всичко се заплаща. Вярвайте, че днешната болка е заплащане за утрешното щастие. Все едно сте в магазин и сте дали последните си пари за шоколад. Следователно оставате без пари, но след това се наслаждавате на вкусния шоколад. Знам, че ще има хора, които след като прочетат това ще си кажат: „това са пълни глупости, защото аз само страдам...” Да, възможно е само да чувствате болка, но това е защото не правите нищо, за да почувствате щастието. Помислете за парите и шоколада. Може би образно казано вие само се оплаквате, че сте свършили парите си, но не се наслаждавате на шоколада!
Ако всеки ден си повтаряте само, че сте най-страдащият човек, то определено ще сте такъв. Има и друг вариант и той е всяка сутрин, когато се събудите да се усмихнете и да си кажете, че този ден ще е прекрасен.
Аз имам моя собствена мисъл, която ме води в живота и тя е: „Животът не е лесен, за да бъде интересен!”.
Само се замислете, ако животът беше лесен, щеше да е толкова скучно. Именно трудното прави всичко толкова интересно. Представете си, че сте се събрали да играете с приятели дадена игра. Оказва се, че играта е прекалено лесна и вие веднага ще се отегчите и ще започнете да играете по-сложна игра, за да ви е по-любопитно. Така е и в живота! Както лесната игра ще ви омръзне, така и лесният живот също. Не забравяйте, че само силните ще търсят нещо по-сложно, а на слабите и лесното ще им се струва трудно!
По всяко време, място и възраст вие може да станете вълшебник на вашите мислене и действия. Не забравяйте, че от това, което казвате и правите днес, зависи какви ще сте утре!