Вдъхновението Татяна Иванова и пътят към звездите, който започва от Добрич
Тя е първата българка, тренирана от NASA. Едва на 19 години тя е устремена към сбъдването на най-съкровената си мечта - да полети в Космоса!
![Вдъхновението Татяна Иванова и пътят към звездите, който започва от Добрич](https://www.dobrichonline.com/uploads/images/65155a9724df1/image_default_65155ed02f105.jpg)
В началото на година, по покана на премиера Кирил Петков и министъра на иновациите и растежа Даниел Лорер, тя прие да участва в процеса по кандидатстване на страната ни за пълноправно членство в Европейската космическа агенция.
Свикнала е винаги програмата й да е много динамична.
Цената за реализирането на мечтата й е личното време и времето за сън. Но пък целите, записани в тефтерчето на добричлийката една по една се реализират и това я кара да бъде още по-уверена и целеустремена.
Наскоро Татяна се завърна от Флорида, където участва в Космическа академия, провела се в партньорство с двата космически университета в щата - Florida Institute of Technology и Embry-Riddle Aeronautical University. В тези 5 дни в Мелбърн тя минава през обучения и тренировки, случват й се невероятни неща и се запознава лично със световноизвестни личности.
В интервю за Добрич онлайн тя разказа, че първият й ден в Мелбърн минава в учене и лекции, като това е пореден етап, защото 3 седмици по-рано е трябвало участниците да се подготвят със специализирана литература.
На втория ден правят тренировки по хипоксия. Следва полет, за който се е изисквало всеки от тях да мине обстоен медицински преглед в страната си, преди да пристигне в Америка. „По време на полета, освен нулевата гравитация, което не е нещо особено като физическа подготовка, имахме по-силно ускорение. По време на моя полет достигнахме 6,1 g. Усещането е да си 6 цяло и един път по-тежък отколкото си всъщност. Едно смазващо усещане, но аз съм била в такива симулатори с 3 же и съм горе-долу подготвена колко сериозно ще бъде и не се притеснявам. Обичам по принцип естремните изживявания, влакчетата на ужасите и това,че трябваше да летя с глава надолу и наобратно не ме притесняваше. Самият полет беше в специален самолет, който се казва Екстра 300 L и е специален самолет за акробатика. През цялото време пилотът седи зад теб, изпълнява си програмата със задължителни компоненти, след това ми даде възможност да пилотирам, разказва смелата добричлийка.
Предварително, преди да се качим на борда на самолета, ти показва и разяснява кое какво е и как ще премине полетът. Когато го помолих за повече же,тъй като самият полет достигна 5 (колкото за всички курсисти е определно като максимум) , стигнахме до 6,1 и беше наистина страхотно, защото гледката отдолу беше океанът - много красиво е да летиш над него и то в полет, който продължи около час, добавя тя.
В дните на обучение Татяна и останалите курсисти минават и през хипоксия, което е намаляване на нивата на кислород, като за целта достигат до 6 процента в специална камера. Подготовката за това отнема около час и половина, тъй като им мерят пулса, колко е капацитетът на белите им дробове и в самата камера правят различни упражнения, които после наблюдават на видео запис. Тя самата е трябвало да реди пъзел и разказва, че много се е смяла, докато е гледала записа, защото има много неща, които не разпознаваш, когато си с намален кислород. Било й е много трудно с реденето на пълеза поради факта, че се е чувствала супер объркана. Един от страничните ефекти е, че губиш ориентация ,много си объркан и не знаеш къде се намираш. Имало е хора, които са изпаднали в еуфория, например.
На четвъртия ден са имали работа със симулатор, който изследва нощните облаци. Самият проект се занимава с изследване на мезосферата и няколко различни явления, както и тези нощни облаци. Имали са възможност да бъдат човека, който се занимава с климатографията и да работят със специалната камера, която заснема тези облаци с научна цел и от другата страна на симулатора да бъдем пилота, което бе много интересно.
На петия ден вече са имали компресиране и декомпресиране на костюми,което се е оказал много дълъг процес по обличане. Проектът работи с канадската космическа агенция и Final frontier dizain. Това еедин нов костюм,който се разработва. Имаше части от лекциите,които не можем да разказваме или да снимаме,защото все още са в процес на разработка и информацията е конфиденциална.
Междувременно имахме уникална среща с космонавт на НАСА-астронавтът Уинстън Скот,който е летял на две совалки – „Колумбия“ и „Индевър“. Има над 19 часа в открития космос, бил е на 3 спейслоука, когато астронавтите обличат онези белите костюми излизат извън станцията.
Имахме много гост-лектори,професори. Срещнахме се с Браян Мърфи, който е спечелил една много престижна стипендия от фондация на астронавтите. И Алиса Карсън, която е много популярна в социалните мрежи, защото промотира науката и има мечтата да стигне до Марс и е едно от найвлиятелните момичета в тази сфера. Тя е много напред за годините си и много неща е добавила в резюмето си. Много опит придобих. Имаше хора, номинирани за Нобелова награда за мир. Нашият ментор по обличане на костюмите, който работи в НАСА и Спей ес е работил ,той пък е бивш барабанист и е свирил с Дженифър Лопес. На мен ми беше интересно да си поговоря с него и от тази гледна точка, защото и аз свиря на барабани.
Отделно преди Академията, много се радвам, че имахме възможност да се разходя в може би най-големия космически център в света - този в Мелбърн. Сградите му са емблематични!
Униално преживяване... В моя отбор имаше хора от Южна Америка,Йордания, от Канада, от Мексико. А в следващия отбор,който дойде имаше от Астралия,Колумбия-не можехме да спрем да си говорим.
Оттук нататък за нея следва здраво учене-продължава с Инженерната физика в СУ, отделно като космически посланик на Атлантическия клуб организират доста неща и отскоро е в Министерството на иновациите и ще се опитаме България да стане пълноправен член на Европейската космическа агенция. Ще бъде лектор и ментор на много други събития .
Графикът й е запълнен на макс и то с ангажименти, свързани с мечтата й, което много я радва, въпреки че няма никакво свободно и лично време. За март месец няма и ден без ангажименти.
Винаги съм искал да вдъхновявам,без значение дали децата ще искат да станат космонавти. Просто да покаже,че няма невъзможни неща.
Мечтае някой ден да има голямо семейство и да обикаля спокойно целия свят. На практика вижда, а и силно вярва,че една възможност отваря врата към хиляди други. Дава за пример последната цел от списъка си с цели за миналата година – да бъде спийкър на TEDx.
От тази среща произлизат още много хубави неща. Татяна искрено вярва, че няма неслучайни неща. В Америка взима доста неща със себе си, включително и пъпната си връв. Майка й е запазила нейния и й го дава, за да го хвърли във Флорида. През смях разказва каква е била реакцията на съквартирантката й като е разбрала какво ще хвърля Татяна????
От Добрич носи още и тениска с логото на фестивала September Sun, в който и тя самата е била участник в първото издание и активен фен.
Изказва благодарности на своите спонсори са Ложа "Яйлата", рапърът 100 кила,както и за огромната подкрепа на NEXO.